Tidligere på Drageprinsen.
Den falne stjernen har gjenoppstått. Han er i Xadia.
Han vil bringe et mørke over verden.
Å reise i denne størrelsen kan introdusere unødvendige risikoer.
Med flammerubiner kan vi bygge våpen til å beskytte kongedømmene.
Du utnyttet meg.
Det er ikke sånn man gjør mot noen man elsker.
- Hvor er Terrestrius blitt av? - Han dro.
Claudia og Aaravos skal omvende Nexusmånen og slippe løs Mellomstedets vesener.
- Du må stoppe henne uten å skade henne. - Hvordan gjør vi det?
Hun drives av kjærligheten hun har for familien sin.
- Hva snakker du om? - Moren din.
DRAGEPRINSEN
AARAVOS-MYSTERIET
KAPITTEL 6 VENDINGEN
Claudia, det er noe jeg må innrømme.
Jeg har tenkt en del på noe Terrestrius sa.
Jeg lyver aldri,
men det hender at jeg bare deler halve sannheten.
I skyggen av den andre halvdelen kan det være noe usant som vaker.
Det virker som du skal innrømme en hvit løgn?
Da jeg fortalte deg om Mellomstedet,
hvor ånder med ufullendte saker er fanget, spurte du om faren din er der.
Jeg sa det var mulig.
Men, Claudia, sannheten er at
- din fars sjel, jeg tror nok ikke at… - Det vet jeg.
Den siste gangen jeg så ham, så gråt jeg.
Jeg så ham knapt gjennom tårene, men når jeg fokuserer…
Når jeg husker ansiktet hans, så ser jeg at han hadde lagt alt bak seg.
Han hadde valgt en ny sti. Han fant fred.
Faren min forlot denne verdenen uten uoppgjorte saker.
Hvis du ikke tror at faren din er der, hvorfor vil du omvende Nexusmånen?
Godt spørsmål.
- Hva om du svarer på det? - Hva?
Hvorfor gjør du dette?
Det er som jeg alltid har sagt, den såkalte "kosmiske ordenen"…
Ordenen av alver og drager må bli knust.
Men hvorfor?
Jeg må høre hele sannheten din, uansett hvor stygg. Hvorfor vil du dette?
For Leola.
Mitt kjære jentebarn.
De straffet henne for en uskyldig feil.
Et barn, sendt i døden for å beskytte deres egne kosmiske orden!
Det er bare på sin plass at jeg serverer dem deres egen frykt,
den store omveltningen.
- Pappa! - I Leolas navn.
Jeg vil at de skal lide.
Fordi de såret meg så dypt i hjertet at det aldri vil leges.
Å overleve et slikt sår er å leve i lidelse for alltid,
og jeg vil at de skal ta del i den lidelsen.
Jeg vil at de skal lide.
Ok. Følg meg.
Den falne stjernen er tilbake.
Han er i Xadia, og han skal bringe mørke til hele verden.
Min bror, Kosmo, så alt i synene sine.
Synene? Men himmelvokteralvene lovte å vokte perlen, Aaravos' fengsel.
Kom noen fra Det frosne nord…
Jeg er redd den ekte perlen var i Katolis hele tiden.
Hva? Det kan ikke stemme. Det er ikke mulig.
Perlen du tok med til Stjerneskraperen var laget av sukker.
Vi spiste den.
Sukker? Det…
Sukker? Jeg byttet ikke om lokkeduen med den ekte perlen.
- Jeg lot perlen være igjen i Katolis. - Ja.
Jeg rotet det til.
Dette er bare min feil.
Det er ikke din feil.
Eneste forklaring er at du ble kontrollert av Aaravos.
Tror du det gjør at jeg føler meg bedre? Jeg føler meg verre!
- Callum, dette er ikke din feil. - Så klart det er min feil!
Hadde jeg ikke byttet perlene, hadde Aaravos vært fengslet!
- Callum. - Jeg er grunnen til at han er fri.
Jeg er grunnen til at han flyktet når alle trodde dette var over.
Vær så snill bare hør på meg.
Vi har sittet her og spist dessert, Rayla! Hva om…
Hva om jeg kunne gjort noe for å stoppe ham? Hva om…
- Nei! - Hva er det? Hva er galt?
Ingenting. Jeg må bare… Jeg trenger litt tid for meg selv.
Manus pluma volantus!
Callum!
Vent. Det er noe som ikke stemmer. Kom ut!
Jeg vet at du er der!
- En liten ubeleilighet. - La meg ta meg av dem.
Jaså. Så hva er dette? En slags siste duell?
Vi vil ikke slåss.
Terry fikk oss til å love at uansett hva skal vi ikke skade deg.
Det er litt for sent for det.
- Din tur. - Min tur til hva?
Jeg har lagt fra meg sverdet. Nå legger du fra deg staven.
- Staven til pappa. - Nei. Den er min nå.
Og jeg har en jobb å gjøre.
Mamma?
Hva har jeg gjort? Hva gjør jeg nå?
Hallo?
Er det noen der?
- Jeg sa jeg ville være alene! - Du sa at du trengte tid med deg selv.
Dette teller, gjør det ikke?
Claudia. Du er jo så vakker. Så voksen.
Men jeg ser fortsatt min lille jente.
Jeg vil holde deg og klemme deg, men jeg er redd jeg…
…ikke fortjener det.
Du skal vite at å dra fra deg og Soren var det vanskeligste jeg har gjort.
Det har ikke gått én dag uten at jeg har angret.
Jeg sluttet aldri å elske dere.
Hvilken mor kunne…
Jeg skulle ha blitt! Jeg visste at faren deres aldri ville skadet dere,
men kanskje jeg kunne ha beskyttet deg fra å gå ned denne mørke stien.
Nei! Dette er ikke ekte. Du kan ikke være her.
Jeg gjorde ritualet ved Stjerneskraperen og fylte mørket inni meg med lys.
De sa jeg ble renset for sort magi for alltid!
Det ble du.
Du skapte ikke meg med sort magi. Jeg har alltid vært en del av deg.
- Jeg vil ikke ha deg her! - Du vil ikke ha deg her?
- Ja! Men ikke meg-du, du-du. - Meg?
- Ja. - Meg.
- Nei! Jeg snakker med meg selv. - Ja, det gjør du.
Så, hvordan er boken din?
Hva?
Sist vi møttes sa du at skjebnen er en bok du skriver selv.
Hvordan er siste kapittel?
Ikke bra.
Ikke vær så hard mot deg selv. Du var ung en gang. Naiv.
Du kan stole på meg nå.
Stol på deg selv.
Slutt å si det. Du er ikke meg! Jeg er ikke deg!
Du er forskrudd og ødelagt, og jeg kan aldri bli deg!
Jeg skjønner. Du hater meg.
Men vi kjenner begge sannheten. At bare jeg kan redde dem alle.
Claudia. Jeg vet det har vært mange år.
Jeg er grunnen til all din lidelse.
Men jeg lurer på om det finnes en annen måte.
Kanskje bare ett minutt, én time av gangen.
Kanskje du vil gi meg en sjanse til å fortjene din tilgivelse?
Legg fra deg staven din.
La din mor få holde deg.
Du ser nøyaktig ut som jeg husker deg.
For nøyaktig.
Umbra dolor.
Jeg er ingen idiot. Brukte du det gamle portrettet til Soren?
Perfekt illusjon, bare litt utdatert.
Nei!
Janey, bli hos meg!
Lujanne, kom igjen.
Ingen ser helt like ut etter 15 år. Du kunne ha gjort henne litt eldre.
Dette kan gjøre vondt. Vi må legge press på det.
Claudia, hva har du gjort?
Dømmer du meg, kaptein Sannhetshjerte?
Jeg dømmer deg ikke. Jeg elsker deg.
Fin måte å vise det på. Jeg er imponert over at du hadde det i deg.
Åpne øynene! Allen, vi må holde henne våken.
Trodde du at det kunne stanse meg?
Jeg trodde det ville hjelpe om du så noe tapt
og at du ville stoppe deg selv.
Få henne på siden. Jeg skal prøve å lukke såret.
Nei.
Nei!
Bra gjort, Claudia.
Vi fortsetter.
Det er på tide å omvende Nexusmånen.
Hvis du elsker dem, Rayla, Ezran, alle, så gjør du alt for å redde dem.
Jeg gjør det! Og det skal jeg.
Selv om du må ofre forståelsen av rett og galt.
Jeg kan ikke. Rayla elsker meg. Og hun tror på meg.
- Denne versjonen av meg. - Det handler ikke om deg.
Hvis du elsker henne, må du redde henne.
Du gjør hva som helst. Uansett hvor farlig og hvor avskyelig.
Det må være en annen måte. En annen måte uten deg.
Hvis du er så sikker, hvorfor sparte du på den?
- Den forbannede mynten. - Hva?
Etter Runaan slapp ut, la du mynten i lommen. Du tror du trenger den.
Du vet at hvis alt annet feiler, så trenger du kanskje meg likevel.
Nei, jeg trenger ikke deg.
Det fines en vei ut av dette med gode folk og modige handlinger.
Mennesker, alver og drager som gjør det som er rett. Jeg har en plan.
Spiritus clavis aperta!
Mors spiralis!
Intus foris!
Claudia, du vet hva som må skje nå. Hva jeg trenger at du gjør.
Det er en trussel som er nødt til å bli utslettet.
Ja. Du bærer det siste skjellet fra Shiruakh.
I mitt fravær vil det beskytte deg.
Det er over.
Denne formen er kun et fartøy.
Lujanne! Går det bra med deg?
Ingenting som din magiske massasje ikke kan fikse.
Kom! Vi må få Lujanne i sikkerhet.
Jeg gjenoppstår igjen.
Skal vi se etter ham? Kosmo sa at magusen ville bli opprørt.
Callum er sterk.
Han er opprørt, men sterk nok til å komme seg gjennom dette.
Disse små er like kloke som de er nusselige!
Han er tilbake.
Callum!
- Går det bra med deg? - Mer enn bra.
Jeg har en plan!
Jeg skal fortelle alt jeg vet. Alt Kosmo så i sine syner.
Åpne ild. Nå!
Igjen!
Fyr!
Gå!
Igjen! Fokuser på høyresiden! Avfyr!
Fase to, iverksett, nå!
Fase tre! Gå!
Stram kjettingene, nå!
Vi er ikke redde for deg.
Tekst: Mari Hegstad Rowland