Tidligere i Drageprinsen.
Jeg gemte kortet til De Uskyldiges Have i Kpp'ars kælder.
Hvor er det smukt!
Kortet er fuldstændig blankt nu. Der er ikke noget på det.
Unge Terrestrius har, hvad vi har brug for.
Vi må lade ham føre os.
Du dræbte min far!
Soren, anhold ham!
Jeg må stoppe det her. Så nu vil jeg få Runaan ud.
I får ham ikke.
Frigus pedes!
Jeg er ked af det.
DRAGEPRINSEN - MYSTERIET OM AARAVOS
BOG 7: MØRKE KAPITEL 3: GLITRENDE KNOGLER
Forrædere mod Lux Aurea, i dag er retfærdighedens dag.
I har fulgt en forræder, der er gået ad voldens vej.
Vores love foreskriver, at straffen er døden.
Men…
Dronning Amaya og jeg mener, alle bør få en chance til.
Vi tror på, at barmhjertighed kan bygge en lysere fremtid for Solildsimperiet.
Så derfor…
…vil vi tilgive jer. I kommer alle til at blive benådet.
Tusind, tusind tak!
Denne dag vil fremover huskes som den store forsoningsdag.
I må atter gøre jer fortjent til jeres elverfrænders tillid, respekt og agtelse.
Det er sådan, vi heles.
Vend jer ikke imod os igen, der bliver ikke givet en tredje chance.
Længe leve barmhjertighedens dronninger!
Barmhjertighedens dronninger!
Hvor var det smukt. Jeg er så stolt af dig.
Men Janai, du kan ikke udskyde beslutningen angående din bror for evigt…
Vil du også benåde Karim?
Nej. Karims hær blev ført på afveje, men det var ham, der førte dem.
Hvis jeg har besluttet ikke at bebrejde de tusind elvere,
så hviler skylden tusind gange tungere på Karim.
Men han er jo din bror.
Ja, det er han. Min egen bror forsøgte at tage det hele fra mig. Fra os.
- Hvordan skal jeg kunne tilgive ham? - Jeg tilgiver ham aldrig.
Callum forrådte mig og hele Katolis! Det slipper han ikke godt fra.
Corvus, du må opspore dem.
Kong Ezran. Vi ved, hvor de er på vej hen. Til Sølvlunden.
Ja. Derfor må du pågribe dem, inden de når frem.
Du er brødet.
Ikke nu, Zym!
Kong Ezran.
Kan vi tale sammen?
Enhjørningerne havde mange hemmeligheder,
og den ældste var De Uskyldiges Have.
Skjult for nysgerrige øjne, kunne enhjørningerne leve uforstyrret.
Det lyder pragtfuldt!
- Hvad er der? - Der burde være en bro her.
Ved siden af et træ, der går over en regnbueflod.
Den burde være svær at misse. Se selv her.
Ja, det er sært.
Det der ligner spor af hove.
Nu husker jeg!
Claudia, pas på!
Ja! Træet her er broen!
Kom! Det er let nok!
- Jeg gør det vist ikke rigtigt. - Du skal løbe og springe, Terry!
Ænderne sagde, de foretrak bær. Men Callum troede ikke på mig.
men Callum troede ikke på mig.
Jeg ved, det gør ondt lige nu, Ezran.
Men forholdet mellem dig og Callum er ikke ødelagt. Sårene vil hele en dag.
I er jo brødre.
Man skal have lov til at være vred og trist.
Men du bør lægge det her bag dig lige nu.
Du er kongen af Katolis, og de har brug for dig.
Du har ret. Jeg må beskytte dem.
Jeg har noget, du skal se. Et hemmeligt sted i Duren.
- Hvad er der nu? - Min dronning. Det angår general…
Eller det angår den anden fange, Miyana.
Karims medsammensvorne, som stjal Solfrøet og vores fremtid?
Hun er muligvis én af dine, men hun vil ikke blive benådet.
Det forstår jeg godt. Men dronning Janai, omstændighederne har ændret sig.
Hvilke omstændigheder?
Miyana har fortalt vagterne, at hun er
med barn.
Der er regnbuefloden.
Tænk, at enhjørningerne levede her. Det er en skam, de ikke er her længere.
Ja, her er vitterligt smukt. Men arbejdet venter.
Jeg har en tjeneste at bede om, unge Terrestrius.
En tjeneste?
For at lave primal-stenen, skal vi finde en ingrediens i haven.
Men du må tilbage i skoven efter noget, der er mindst lige så vigtigt.
Hvad?
To glitterkragefjer. En stor fjer og en helt lille fjer.
- To fjer? Ikke andet? - Ikke andet.
Sikken lettelse! Jeg frygtede noget klamt eller mærkeligt. Du ved, det sædvanlige.
Bare find de smukkeste, fineste fjer i skoven.
Vi udforsker haven efter magiarbejdet her.
Klart! Det bliver let! Jeg er tilbage, inden I kan slå rumpetten i sæde.
Kom, Claudia. Vi begynder.
Hvor meget kender du til magikerkrigene?
Kun, at da menneskene blev forvist fra Xadia,
var den vestlige del af kontinentet næsten blottet for magi.
- Det er ikke hele sandheden. - Hvad mener du?
Vesten var ikke altid gold.
Inden magikerkrigene var landet som resten af Xadia.
Fuldt af liv, fuldt af rigdom, fuldt af magi!
I de nye områder blev magthaverne dem, der udnyttede landets magi.
Magikerne blev krigsherrer.
De førte bitre kampe for at få kontrol med de områder, de gjorde krav på.
Deres hære udvandt al magi og udpinte landet.
Og de drev jagt på de magiske væsner, til de uddøde.
Når én magiker fik magten, stod en anden klar til at overtage.
Det var en voldelig cyklus.
Krigene stoppede først, da der ikke var mere at kæmpe om.
Alle magiske ressourcer blev opbrugt eller udslettet,
og magien forsvandt stort set fra Vesten.
Hvorfor vidste jeg ikke, hvad der skete?
Historien har det med at begrave de grimme sandheder.
Hvorfor fortæller du mig alt det her?
Efter magikerkrigene blev visse ting gemt.
Jeg viser dig en hemmelighed, Duren har holdt på i århundreder.
- Der er noget, der generer dig. - Jeg hader at udnytte Terry.
Du fik haven til at lyde så vidunderlig.
Som et fantastisk, fredfyldt sted for hvile.
Det er vidunderligt. Og et sted for hvile.
- Det er ikke løgne. - Men det er heller ikke hele sandheden.
Præcis som med kortet og de der fjer.
Vi fortalte ikke Terry, at enhjørningerne hviler her for evigt.
At stedet her er en gravplads.
Ossa revelare!
Der er intet at være bange for, der står ingen spøgelser foran os.
Din besværgelse har blot gensamlet og genoplivet disse rester
som en dukke styret af snore.
Det er bare en dynge af gamle knogler. Ikke andet.
Godt klaret.
Nu har vi forvandlet knoglerne til enhjørningeknogle-snask.
Vi skal bare lave en kugle.
Er en primal-sten altid kugleformet?
Hvad med en primal-samosa? Eller et primal-overskæg?
Lad mig få tyve armbøjninger!
Det klæder dig. Men jeg er bange for, den skal have kugleform.
Jeg lavede sjov. Lad mig se dit primal-smil!
Du minder mig om hende.
Om, hvordan min datter ville være, hvis hun var her.
- Hvordan tror du da, hun ville være? - Brillant og kløgtig.
Stærk og unik.
Og fjollet, som en puf-flagermus, der jagter en sommerfugl.
Hende ville jeg være ven med.
Okay. Se, det er en kedelig kugle. Er du så glad?
Kedelig? Den kugle vil kunne udnytte alle de kræfter, som selve Månen rummer.
Er det kedeligt?
Ja, en smule. Ved du, hvad der ikke er kedeligt?
Solens første, bror.
Nu taler du som én fra fortiden.
Jeg har blikket mod fremtiden,
og derfor tilbyder jeg dig barmhjertighed.
Som den benådning, du gav mine soldater?
Du viste blot din svaghed.
Nej. Deres benådning har en pris, præcis som din.
- Hvad vil så du have, jeg gør? - Giv afkald på dit navn.
Mit navn? Du har allerede frataget mig min arv og mine titler.
- Det er meningsløst at give afkald på det. - Alle navne rummer kraft.
Du er en elendig løgner.
Det er ikke alt, du fortæller mig. Er det, Janai?
Navne rummer kraft. Men hvorfor ville du…
Noget har ændret sig.
Det er Miyana!
Hun bærer på min arving, ikke sandt?
Du vil ikke henrette mig og gøre mig til martyr.
Du ville sætte historiens hjul i bevægelse,
og en skønne dag ville mit barn hævne sig på dig!
Så er det nok, Karim! Ikke alt er komplot og konspirationer. Du er min bror!
Hvor mange gange skal jeg forsøge at skåne dig?
Jeg prøver på at give dig en benådning, men du vil ikke tage imod den.
Du ser blot på mig med foragt.
Det er, fordi de kommer fra Månens sfære. De kan ikke overleve i sollyset.
Derfor må vi fremkalde den evige nat.
Hej! Jeg håber ikke, jeg forskrækkede jer.
Terry, du er tilbage!
Det gik hurtigt med at finde fjerene. Håber, det er okay.
Nå, men hvad står I to og snakker om?
Du ved, sort magi og sådan. Se, nu har vi næsten vores primal-sten!
- Den er fantastisk. Hvordan skinner den? - Med magi!
- Hvad er det for et sted? - Det her er Durens største hemmelighed.
En hemmelig grotte! Dem har vi da masser af i Katolis.
Hemmeligheden er, hvad der er inde i grotten, Soren.
Ja. Men inden vi går ind, er der noget, I skal se.
En ildrubin.
Mine magikere har fundet ud af, hvordan man forstærker deres magi.
Hvad kan den så?
Se her.
Ka-splask!
Efter magikerkrigene blev ildrubiner uhyrligt svære at finde.
Kom med mig.
Det er totalt wow! Og totalt ka-splow!
Ka-splask plus ka-pow, jeg er digter.
Ja. Med dem kan vi bygge våben og beskytte menneskenes riger.
Selv imod drager.
Tak, dronning Aanya. Det er, hvad vi har brug for.
Miyana vil blive benådet.
Men hun skal leve et beskedent liv og aldrig bestride en stilling igen.
Og Karim, får han del i denne barmhjertighed?
Nej, Karim dømmer jeg til døden.
Find en dato for hans henrettelse.
Det sidste skridt til at skabe en Måneprimal-sten var engang besværlig.
Stenen skal rejse hele vejen rundt om verden.
- Ja, jeg er med! Som en mini-måne. - Ja.
Magikere har brugt adskillige år på at krydse ørkener, bjerge og have.
En farefuld rejse, hvor mange bukkede under undervejs.
Men med min magi…
Potentia fugae.
…kan den kredse rundt om verden inden daggry!
Og så vil primal-stenen være færdig.
Det var grunden til den store fjer. Hvad med den lille?
Tålmodighed, unge Terrestrius.
Og nu, flyv!
Tekster af: Anna Jennifer Christiansen