Tidligere i Drageprinsen.
Vi skaffer ingredienserne til en primal-sten,
og så vender vi selveste Måne-neksussen på vrangen.
Hvad er der sket?
Dig! Alting ændrede sig, da du kom! Du dræbte min far!
Soren, anhold ham!
DRAGEPRINSEN - MYSTERIET OM AARAVOS
BOG 7: MØRKE - KAPITEL 2: RENT HJERTE
Du er bekymret for Runaan, men Ezran skal nok ændre mening.
- Katolis blev udslettet. Alle er rystede. - Runaan udslettede det ikke!
Men han dræbte dets konge.
Er du enig med ham? Står du på Ezrans side?
Det var ikke dét, jeg sagde! Det er indviklet.
Prøv at være tålmodig.
Bare nogle dage, en uge. Giv Ezran lidt tid til at bearbejde det.
Vi tre har været så meget igennem. Og vi kommer gennem det her, ikke?
Du har ret i, at vi mangler en sikkerhedsfrase her.
Men hvis du er i knibe, kunne du jo bare råbe: "Hjælp mig!"
Det kunne jo være hvem som helst.
Hvis du hører ordet "luskebuksbum", så er det mig… og det er alvorligt.
Tak, fordi I kom, venner. Vi har en del punkter at diskutere.
Jeg har et punkt. Hvornår slipper du Runaan ud?
Fangen?
Ja. En drøftelse om hans straf står også på dagsordenen.
Er han ikke blevet straffet nok? Viren indespærrede ham i en mønt i årevis.
Han har fortjent sin frihed.
- Han er en morder. - Han er lejemorder.
Hvad er forskellen?
Lejemordere udfører en opgave. De er ikke onde.
Nå, så han er en god morder?
- Ja! Han er god! - Rayla, vent!
Callum, Størstemagiker. Rådsmødet har brug for dig.
Så det her er Gådehuset. Og du siger, din fars mentor skabte det?
Kpp'ar? Ja, han lærte min far alt om sort magi. Inden han altså forsvandt.
- Så Kpp'ar forsvandt? - På mystisk vis.
Han havde opført sig underligt og skændtes med min far.
Og så en dag forsvandt han bare.
Ja, det lyder jo temmelig mystisk.
Dette hjem er ganske excentrisk, for at sige det mildt.
Og en smule uhyggeligt!
- Excentrisk og uhyggelig er lige mig. - Altså!
Katolis har lidt en enorm tragedie.
Men nu må vi genskabe hverdagen for vores borgere. Vi må genopbygge.
Men grundig genopbygning kræver tid og planlægning.
Folket skal føle, at de bygger et hjem.
- Ja, det er sandt. - Det er en god pointe.
Men skal et hjem ikke være sikkert?
Jo, naturligvis. Men hvor vil du hen med det, kong Ezran?
Det tog generationer at bygge Katolis, og Sol Regem knuste det på få minutter.
Vi spilder tiden, hvis det bare bliver væltet igen.
Men Sol Regem er død. Han udgør ikke længere nogen trussel.
Hvad tænker du, Callum?
Jeg tænker, at jeg er enig med Barius.
Jeg synes, han havde fat i noget. Alle nikkede.
Dronning Aanya, hvad tænker du? Hvad ville du gøre i min situation?
Kong Ezran, det er en ære, du spørger, men jeg er ikke medlem af dit råd.
Kom nu, Aanya. Jeg inviterede dig, fordi jeg værdsætter din mening og loyalitet.
Vi er evigt taknemlige for Katolis' støtte i vores nødens stund.
I har vores støtte, hvad end I har brug for.
Men det er min erfaring, at vil man have fred, kræver det forberedelse.
Vi skal være klar.
Vi skal være så stærke, at de end ikke overvejer at angribe.
Først og fremmest må vi opbygge vores forsvar.
Jeg gemte kortet til De Uskyldiges Have i Kpp'ars kælder.
Ja, der leder folk nok ikke lige efter en hemmelig kælder.
- Øverst oppe i et tårn. - Kælderen ligger ikke deroppe.
Men som Kpp'ar ville sige: Vil man ned, må man stige op.
Jeg er ked af det, jeg skulle have forladt mødet.
Nej, det er okay, du skulle være der. Det er ikke din skyld.
Men jeg må stoppe det her. Nu vil jeg få Runaan ud.
Åh nej. Vent, lad mig…
Ezran skal nok gøre det rigtige. Det tager ham bare lidt tid.
Jeg kan ikke vente.
Ethari har ventet og min familie været opløst alt for længe.
Okay, hvis vi skal, så kan vi…
Der er ikke noget "vi" her. Jeg kan ikke bede dig om at forråde din bror.
Det behøver du ikke. Jeg vil gøre hvad som helst.
Så vil jeg bede dig om én ting.
Tilgiv mig.
Det blev en salt omgang.
- Altså tårerne? - Ja.
- Hvornår ser jeg dig igen? - Snart?
Det tror jeg.
Okay.
Du er et totalt narhoved!
Undskyld, Ezran.
Katolis blev udslettet, og det er så ulykkeligt.
- Men det var ikke Runaan. - Han dræbte vores far. Er det ikke nok?
Har du bestilt mad?
Halløj med dig.
Det er ikke samme nøgle, ballademager!
Rayla!
Har du brug for en pause?
Stop, rør dig ikke, Rayla!
Gid jeg ikke havde set dig. Men mit syn er perfekt.
Så kan du jo kigge væk, Soren.
Nej, det er umuligt.
Jeg er kong Ezrans tro mand. Så jeg må stoppe jer.
Jeg ved, du må prøve.
Det begyndte, da lejemorderen kom og dræbte ham.
Vores konge, vores far.
Jeg bad ikke om det her. Jeg ville ikke være konge, jeg er et barn.
Den dag ændrede mig.
Det føles, som om alt begyndte med Runaan,
men det er den voldens cyklus, du har kæmpet for at bryde.
- Du tilgav Zubeia. - Hvad?
Hvem tror du, bad Runaan om at dræbe far? Men du kunne lægge dét bag dig.
Du tilgav hende, for alt var indviklet.
Mennesker, drager, elvere, vi har alle begået fejl.
Lad os ikke gentage dem.
- Luskebuksbum! - Hørte du også det?
Luskebuksbum!
Brug nu øjnene, han blotter sig! Hans venstre fod.
Han placerede indgangen til sin hemmelige hule i kælderen
og gemte den derpå i en karrusel.
Men hvorfor?
Det havde Kpp'ar faktisk et indlysende svar på. "Hvorfor ikke?"
Nå, hvad så nu?
- Kører vi rundt i den? - På en måde.
Terry, træk i enhjørningehornet.
Stop! Det er ikke for sent til at tale om det.
Der er intet at tale om, I får ham ikke.
Det er slut, Rayla. Læg nu bare dit våben.
Godt, kong Ezran. Hvor opsat er du på at stoppe mig?
Frigus pedes!
Åh nej! Er du okay?
Okay? Jeg var spærret inde i munden på en musling på bunden af havet
i tre lange, ensomme århundreder.
Det der var ubetinget det sjoveste, jeg har oplevet i evigheder!
- Hvad? Har der været indbrud? - Nej, Kpp'ar gjorde det selv.
Men hvorfor har han…
Inden han forsvandt, begyndte han at ændre sig.
Far sagde, han droppede sort magi og ødelagde sine ting.
Hvad er det?
Inden han fortrød,
eksperimenterede Kpp'ar vist med én af de sorteste former for magi.
Hvilken magi?
En måde at forlænge livet på i en uendelighed.
En skrækkelig og mærkelig form for udødelighed.
En urgammel, foruroligende praksis.
Selvspisning.
- Sådan vil jeg ikke mindes Kpp'ar! - Så lad være.
Han stoppede, ikke? Måske så han, at der var en anden vej fremad.
En lysere vej, der ikke krævede ofre. Det er aldrig for sent at ændre sig.
- Hvad gør du, Callum? - Det rette, håber jeg.
Jeg rejser med jer. Vi gør det her sammen.
Mit næste skud…
Mand, det gør ondt!
…bliver ingen advarsel.
Nej!
Løb!
Ezran, jeg kan ikke være din Størstemagiker,
men jeg vil altid
være din bror.
Begynd at ro!
Turbine venti!
Her fandt jeg kortet og gemte det.
Vi fandt det! Det her er kortet.
- Hvor er det smukt! - Hvad? Laver du sjov?
Jeg har aldrig set et kort magen til det før.
Hør på mig, Claudia.
Jeg ved, dette kan virke forvirrende, men vi må tale sammen under fire øjne.
Kortet er fuldstændig blankt nu. Der er ikke noget på det.
Kortet til De Uskyldiges Have er særligt.
Kun én med et rent hjerte kan se det. Det er en form for beskyttelse.
- Men jeg kunne jo se det før. - Alle børn har et rent hjerte.
Men når vi vokser op, er vi nødt til at træffe valg, gøre ofre,
indgå kompromiser.
Det ændrer os for evigt.
Barndommens uskyld må vige for noget mere kompliceret.
Men Terry kan se det?
Ja.
Det er en sjælden egenskab, men unge Terrestrius har, hvad vi behøver.
Et rent hjerte.
Vi må lade ham føre os til De Uskyldiges Have.
Bør vi tale om ham, når han ikke hører os?
Og bør vi skjule sandheden om kortet for ham?
- Andet er der ikke at gøre. - Det er smukt!
- Tænk, at du bare lod det ligge her. - Ja, Terry-skat. Det er rimelig utroligt.
Når nu du er så vild med kortet, kan du bære det.
Tekster af: Anna Jennifer Christiansen